I ett land av myter och en tid av magi.
Vilar ett kungadömes öde på en ung mans axlar.
Hans namn... Merlin.
Såg du det?
- En man som kastar pinnar i luften. - Vad är fel? Det är din födelsedag.
En stor fest hålls i din ära.
Du har dansare, jonglörer och akrobater att underhålla dig.
- Det måste vara en fruktansvärd börda. - Jag är nog mindre lättimponerad än du.
- Jag ser verkligen fram emot det. - För att du har ett barns hjärna.
- Ändå mer intelligent än du. - Jag hörde det!
Har du lagt bort nåt, Geldred?
Vår speciella gåva till prinsen. Jag kan inte hitta den nånstans.
Geldred jag tog mig friheten att själv få hit den säkert.
Vi ska se till att det blir en hyllning den unge prinsen aldrig glömmer.
Merlin S03 E04 - The Wicked Day -
Svensk text: Engeln29 - SweSUB.nu -
Hovet diskuterade skatten i morse.
Rådet föreslog att vi skulle höja den, jag känner folk redan är överbelastade.
- Vi bör inte tala om hovfrågor idag. - Far?
Tror du jag skulle glömma att det är din födelsedag idag?
Jag antar att det planeras för nån passande tillställning ikväll?
En fest och...lite underhållning.
- Jag ska berätta om det i morgon. - Nonsens.
Tror du jag skulle missa min sons födelsedag?
Jag behöver en frivillig. Prins Arthur.
Vad bättre eller mer lämpligt tillfälle för dig att visa ditt legendariska mod?
Accepterar ni utmaningen?
Självklart.
- Är det här säkert? - Knivkastning, klart det inte är...
...men jag kunde inte neka utmaningen.
- Frukta icke. Jag missar aldrig målet. - Bra. Skönt att höra.
Får jag?
Ser du, Merlin? Inget att oroa sig för.
Om några timmar börjar det lugnande medlet på äpplet att verka.
Prinsen blir försvarslös. Då slår vi till.
- Så du var alltså inte ens lite rädd? - Naturligtvis inte. Jag är en krigare.
Du lär dig att kontrollera din rädsla. Att kanalisera den...
- Du såg rädd ut. - Det var skönt att se min far road.
Han var lite tyst mot slutet bara. Kanske jag ska gå och träffa honom.
- Är det en bra idé? Du kan knappt stå. - Menar du att jag är full?
Nej, jag menar bara att du kanske inte borde vandra runt i palatset.
- Och varför är det? - Du har inga byxor.
Bra poäng.
Vakter! Vakter!
Adjö, Arthur Pendragon.
Det krävs mer än en fegis som du att döda min son.
Har du nåt att säga din son innan jag dödar honom?
Far?
Nej. Vakter! Jag ska ordna hjälp.
- Stanna hos mig. - Jag är här, far.
Vakter! Nån! Vi behöver hjälp!
- Det är min tid. - Nej, du får inte dö.
Jag vet att du gör mig stolt, som du alltid gjort.
- Du kommer bli en stor konung. - Jag är inte redo.
- Du har varit redo en tid, Arthur. - Nej, jag behöver dig.
Jag vet jag inte varit en bra far. Camelot har kommit först. Jag är ledsen.
Säg inte så.
Men du ska veta, Arthur. Jag har alltid älskat dig.
Gaius. Kan du behandla honom?
Bladet träffade hjärtat. Han har inre blödning.
Det måste finnas nåt. Det måste vara nåt du kan göra. Snälla, Gaius.
Det är bara en tidsfråga, är jag rädd.
Jag är ledsen, Arthur.
Vi spårade mördare till staden Wenham. Den är i Odens land.
Han verkar anlitat honom att döda dig, för att hämnas sin son.
Våra tankar är med dig, Arthur. Om det finns nåt jag kan göra...
Ert stöd betyder mycket för mig. Tack.
- Nåt nytt om min far? - Ingen förändring.
- Varför gör inte Gaius nåt, då? - För det finns inget han kan göra.
- Vilket sätt att hälsa en gammal vän? - Jag hade inte förväntat dig idag.
Jag var tvungen att träffa dig. Jag kommer med goda nyheter.
- Bättre än vi kunde hoppats på. - Vad är det?
Uther har blivit dödligt sårad. Han ligger på sin dödsbädd.
Gaius säger att han bara har ett par dagar kvar att leva.
Jag hoppas att bilden av mitt ansikte hemsöker honom.
- Hur mår Arthur? - Förkrossad. Han kan inte tänka klart.
- Vi måste slå till medan han är sårbar. - När Uther dör, blir riket svagt.
Vi måste välja våra stunder noggrant.
Vem vet vilka möjligheter de kommande veckorna ger.
Jag uppskattar din vänlighet, allt du gör för honom.
Jag gör det för dig.
- Åh, Arthur..! - Jag kan inte se honom dö.
Det finns fortfarande så mycket jag vill säga till honom.
Han får inte dö.
- Vad händer? - Det är en vaka för din far.
Folket vill dela sorgen.
Varför beter de sig som han redan är död när det fortfarande är liv i hans kropp?
De är förbereder sig på det värsta.
- De kan ge upp hoppet, men inte jag. - Jag vet.
Det är svårt att acceptera. Jag önskar att det inte var så, men...
...det finns verkligen inget att göra.
Det finns ett sätt att hela min far.
Hur?
Med magi.
- Arthurs planerar att använda magi? - Han är desperat.
Han vet det är enda hoppet för Uther.
- Säg att du inte tänker göra det. - Jag skulle ljuga om jag sa nej.
Du får inte blota dig själv så här. Det är för farligt.
Arthur kände inte igen mig senast, ingen anledning till det nu heller.
Jag påminner, sist du använde åldrings- formel, brändes du nästan på bål.
- Det är värt risken. - Tror du Uther tackar dig...
...för att du botar honom med magi? Han kommer hellre att hänga dig.
Uther ändrar inte sin attityd mot magi, Men tillåter Arthur det för sin far...
...ändras hans inställning för alltid.
Han kommer se magi kan vara av godo.
Du av alla människor borde veta att använda kraftfull magi är farofyllt.
- Fungerar det slipper jag gömma mig. - Och om det inte gör det?
Jag kan inte låta dig göra det, Merlin.
Försök inte stoppa mig för... det kan du inte.
Du spelar ett farligt spel, Merlin.
Jag har spelat ett farligt spel sedan första dagen jag kom till Camelot.
Kanske det är min chans att ändra det.
- Vad sa Gaius? Har han nån information? - Han visste inte mycket.
Men han har hört talas om en trollkarl, gammal man som bor i Glaistigskogen.
- Gaius tror han kanske kan hjälpa dig. - För han mig till honom?
Han har berättat allt han vet. Vi måste hitta honom själva.
Om du var jag, om det var din far... skulle du använda magi att rädda honom?
Ja, jag skulle göra vad som behövdes.
Förbered hästarna, samla förnödenheter. Vi rider i gryningen.
Arthur. Nåt nytt om din fars hälsa?
- Ingen förbättring, är jag rädd. - Vad funderar du på.
Jag ville inte gå bakom din rygg.
- Jag ska ta till magi att hela min far. - Det skulle jag starkt avråda från.
- Det finns inget annat sätt. - Magi orsakade din mors död, Arthur.
- Respekterar du henne, gör du inte det. - Vill du att min far dör?
Kanske hans tid är kommen.
Jag vet att vi har både lidit för magin, men jag kan inte bara låt min far dö.
Jag har bestämt mig.
Är du säker att det är rätt plats? Det ser ut som en kolarkoja.
Gamlingen kan knappast livnära sig på sin magi.
Jag tror att många trollkarlar är i... träkols tillverkningen.
Följer du med?
Vi vill inte överanstränga honom. Han får förmodligen inte många besökare.
- Jag stannar här och vaktar hästarna. - Har aldrig mött nån så rädd, så ofta.
- Skrika som en flicka vid problem. - Oroa dig inte. Du kommer höra mig.
Hallå?
Det finns ingen här. Är du säker på att det är rätt plats?
- Helt säker. Han är nog tillbaka snart. - Hur vet du när han är tillbaka?
En skruttig gubbe, kan inte gått långt. Vill du ha hans hjälp får du bara...
- ...vänta på honom där inne. - Vad ska du smyga iväg till?
Jag måste kissa.
Så om du inte vill komma och titta, ska du vänta på honom inne.
Varför skulle jag vilja titta på dig?
Det är en stuga. Känn dig som hemma..!
Du!
Så ses vi igen, Arthur Pendragon.
Du har kommit för att döda mig? Nej, det var inte min avsikt.
- Jag förstörde en kruka. - Du är alltid en klumpig idiot.
Ursäkta?
Då du inte kommit ända hit att döda mig, varför har du då kommit hit?
Du lär inte kommit för att krossa min favorit kruka?
Om jag vetat vem du var, hade jag inte kommit alls.
Jag trodde du kanske kommit för att be mig använda magi att hela din far.
- Hur visste du det? - Jag vet mer än du kan tänkas förstå.
Med tanke på hatet mot far och allt han står för, var det en bortkastad resa.
Tror inte att du känner mina tankar.
Tänker du hjälpa mig?
Du ber mig rädda livet på den man som skulle få mig avrättad.
Det jag begär, har du ingen anledning att göra, men du är min fars enda hopp.
Jag ger dig vad du ber om... mark, guld. Säg ditt pris.
Jag vill inte ditt guld!
Allt jag nånsin velat är att människor som jag kan få leva i fred.
Att de som utövar magi accepteras, snarare än jagas.
Det är allt jag begär.
Det är priset...för din fars liv.
Jag ger dig mitt sanna ord. När jag blir kung, blir det annorlunda.
Du kommer inte behöva leva i rädsla.
Då... kommer jag att hjälpa dig.
Då finns det ingen tid att förlora. Vi måste rida mot Camelot omedelbart.
- Nu..? - Min far försvagas varje timme.
Men jag har... ingen häst.
- Använd Merlins. Han får gå tillbaks. - Skulle din tjänare få gå tillbaks?
- En god anledning att inte hjälpa dig! - Jag bryr mig inte, vems häst du tar.
Vi måste till Camelot, innan det är för sent.
Först måste jag samla några sällsynta örter, De är viktig del i behandlingen.
Jag kommer till Camelot i skymningen. Vill du ha min hjälp, blir det så.
Jag möter dig vid nedre porten utanför staden.
Ge mig ditt ord på att du kommer.
Du har mitt ord.
- Vänta nu här ett ögonblick. - Varför det?
Frågor. Så många frågor...
För en gångs skull i ditt liv, gör precis vad du blir tillsagd?
Jaha!
Merlin?
Vad gjorde du?
- Kissar. - Kissade du hela tiden jag var där?
- Jag var verkligen nödig. - Definitivt nåt väldigt fel på dig.
Merlin. Jag var orolig, trodde nåt hänt.
Bortsett från att Arthur tycker nåt är väldigt fel med min urinblåsa...
...gick allt som planerat.
Det innebär att du genomför det?
Helar jag Uther, lovade Arthur att när han blir kung blir magi lovligt.
- Om nåt går fel, vad tycker Arthur då? - Jag har risken att upptäckas var dag.
Tar jag inte möjligheten, får jag gömma mitt rätta jag resten av mitt liv.
Alla säger jag har ett stora öde, kanske det är just det här. Jag måste försöka.
Arthur har rådfrågat en trollkarl. Han ska använda magi att hela, Uther.
Då måste vi se till att han misslyckas.
- Det är kallt. - Jag band det till den vänstra.
- Placera amuletten runt Uthers hals. - Vad kommer det göra med honom?
Helande kraften vändas och förstoras tiofaldigt.
Genom att försöka bota sin far, kommer Arthur binda sitt öde.
Arthur kommer aldrig förlåta sig själv. Han kommer att förgås.
En knäckt prins, blir en bedrövlig kung.
Jag lovade Arthur jag kunde bota Uther, men kan inte ens hitta rätt formel.
Det är för att du läser fel böcker. Här.
Gwillem i Cambria var arg som en sothöna men det fanns aldrig en bättre helare.
Tack, Gaius.
Det är kallt idag. Kanske en bra idé att tända en brasa.
Naturligtvis.
Slutligen får du allt du förtjänar, gamle vän.
Använd bara fyra droppar. Mer kan vara farligt.
- Hoppas bara jag minns formeln. - Lita på dina förmågor, Merlin.
- Merlin..! - Jag måste bli av med honom.
Gaius, har du sett min värdelösa padda till tjänare?
- Jag tror inte det. - Vart i hela världen är han?
- Har du provat på värdshuset? - Värdshuset. Så klart.
Han kommer önska att han aldrig föddes.
Varför sa du att jag var på värdshuset?
Det första som dök upp i mitt huvud.
Nästa gång, ta andra eller tredje, vad som helst utom värdshuset.
Lycka till, Merlin.
- Jag började tro du inte skulle komma. - Jag gav dig mitt ord. Här är jag.
Bra. Vi måste skynda oss.
Jag är benägen att tro kungens palats är ditåt.
Jag kan inte ses ta huvudporten med en känd trollkarl.
Du sviker redan ditt ord. Jag skulle ju slippa leva i rädsla.
När du botat far, ger jag det jag lovat.
Kan du verkligen inte gå fortare?
När du är lika gammal som jag, får vi se hur snabbt du kan gå.
- Jag måste vila en stund. - Det finns ingen tid till det.
Då kanske du ska bära mig.
Kommer vi dit snabbare, så bära jag dig.
- Sparkade du till mig? - Vem slösar nu tid?
Fortare! Fortare..!
- Utgå. - Men, vi ska inte lämna vår post.
- Och jag sa: "Utgå". - Ja, min herre.
- Vänta! - Är nåt fel?
Far har lärt mig aldrig lita på magi, nu ska det rädda honom.
Ditt eget liv har räddats av magi, fler gånger än man kan tänka sig.
Vad i hela friden pratar du om?
Jag menar bara att magin finns runt dig, invävd i själva strukturen i världen.
Hur vet jag det är rätt sak att göra?
Jag vet att du lidit på grund av magi...
som många har.
Men inte all magi eller trollkarlar är de samma.
Jag vill bara visa dig att magi kan användas för gott.
Jag hoppas du en dag ser mig i ett annat ljus.
Far... Far...
Arthur.
- Vad händer? - Jag vet inte.
Gör nåt!
- Han är död. - Nej, det kan han inte vara.
Far... Far!
Vad har du gjort?
Det här skulle inte hända.
Du gav ditt ord... Du har dödat honom. Du dödade honom!
Du ska dö för vad du gjort!
Jag är ledsen, Arthur.
Kungen är död.
Förtrollningen fungerade.
Jag är säker på det.
- Allt var rätt. Vet inte vad som hände. - Jag tror att jag gör det.
Jag hittade det runt Uthers hals. Det är förtrollat.
Förtrollningen vände effekten av din läkeformel. Uther hade inte en chans.
- Morgana. - Jag tror det.
- Uther är död, eller hur? - Hur visste du det?
Jag kände det. Jag kände hans smärta.
- Jag trodde Uthers död skulle firas. - Arthur kommer att ersätta honom.
- Inget firande förrän jag är på tronen. - Det kan bli tidigare än du tror.
Arthur är ung, oprövad.
Han frågar sin betrodda farbror om råd, jag ska se till att han misslyckas.
Jag är så ledsen.
Jag öh... Jag öns...
Jag önskar det var nåt jag kunnat gjort.
- Ingen annan än jag har skuld till det. - Du ska inte skyllas, inte ditt fel.
Jag är helt och hållet ansvarig.
Min far ägnade tjugo år till att bekämpa magin.
Trodde att jag visste bättre...
Jag var så... arrogant.
- Den arrogans kostade min fars liv. - Du gjorde bara vad du trodde var rätt.
Den gamla trollkarlen menade säkert väl. Kanske förtrollningen gick fel. Uther...
...var döende. Kanske inget kunde rädda honom.
Det får vi aldrig veta.
Allt jag vet säkert är att jag förlorat båda föräldrarna till magin.
Det är ren ondska.
Jag kommer aldrig glömma det igen.
Han måste få sörja i fred.
Merlin?
Det här är mitt fel. Jag dödade honom.
Du har inte dödat, Uther. Morgana gjorde det.
Uthers ande dog när hon krossade hans hjärta.
Vi måste se framåt.
Uthers död ger Arthur progression till tronen.
Vi får hoppas det ger fred och stadga till landet.
Magi kommer fortfarande att förbjudas.
Jag har vänt Arthur mot det för alltid.
- Han får aldrig veta vem jag är. - Den tiden kommer, jag är säker på det.
Arthur kommer pressas ännu mer nu när han är kung.
Han kommer behöva dig mer än nånsin.
Det finns inget mer att göra. Låt oss gå och få lite kvällsmat.
Jag tror att jag väntar här.
Merlin.
Det är en ny dag.
- Har du varit här hela natten? - Jag ville inte du kände dig ensam.
Du är en lojal vän, Merlin.
Du måste vara hungrig.
- Svälter. - Jag med... Kom igen.
Du kan göra oss lite frukost.
Kan du högtidligt lova och svära...
...att styra folket i Camelot enligt deras respektive lagar och regler?
Jag svär högtidligt att göra så.
Kommer du i din makt att verka för att lag och rättvisa i barmhärtighet...
...utförs i alla dina domar?
Det ska jag.
Enligt den heliga lagen tillkommer mig. Jag kröner dig Arthur, kung av Camelot!
Länge leve kungen!
"Länge leve kungen! Länge leve kungen! Länge leve kungen!"
Länge leve kungen!
Borden är inte en man att lita på.
- Vad vill du? - Hjälpa dig.
- Vi vet båda vad han gömde där. - Ett drakägg.
- Emrys. - Du vill att ägget förloras för alltid?
Det här är en chans på tusen, Merlin.
Nej!
Svensk text: Engeln29 - SweSUB.nu -